Tuulen nimi
Tuulen nimi | |
---|---|
The Name of the Wind | |
![]() |
|
Alkuperäisteos | |
Kirjailija | Patrick Rothfuss |
Kieli | englanti |
Genre | Fantasia |
Kustantaja | DAW Books |
Julkaistu | 2007 |
Ulkoasu | sidottu |
Sivumäärä | 662 |
ISBN | 978-0756404079 |
Suomennos | |
Suomentaja | Satu Hlinovsky |
Kustantaja | Kirjava |
Julkaistu | 2010 |
Ulkoasu | sidottu |
Sivumäärä | 652 |
ISBN | 978-952-5802-04-7 |
Sarja: Kuninkaansurmaajan kronikka | |
Seuraava | Viisaan miehen pelko |
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta |
Tuulen nimi (engl. The Name of the Wind) on Patrick Rothfussin vuonna 2007 ilmestynyt fantasiaromaani, ensimmäinen osa Kuninkaansurmaajan kronikka -sarjaa. Teos sai Quill-palkinnon 2007. Romaani ilmestyi suomeksi vuonna 2010 Kirjava-kustantamon julkaisemana. Kronikan toinen osa julkaistiin englanniksi vuonna 2011. [1].
Juoni
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kote ja hänen apulaisensa Bast pitävät majataloa syrjäisessä Newarren kylässä. Kaikki ei ole kuitenkaan sitä miltä näyttää, sillä Kote on todellisuudessa Kvothe, legendaarinen sankari, joka on tehnyt paljon hyvää ja pahaa. Hänen aikaisempi katoamisensa sai kaikki uskomaan, että hän on kuollut. Bast taas on todellisuudessa prinssi Bastas.
Tarina alkaa, kun Cob, vanhempi mies Newarren kylästä, kertoo tarua toisesta legendaarisesta sankarista ja majataloon saapuu haavoittunut mies. Hän paljastaa, että häntä on purrut suuri, hämähäkin kaltainen olento. Kvothe tunnistaa olennon Scareliksi ja matkaa kaupungin ulkopuolelle. Hän tapaa siellä miehen, joka kerää tarinoita eri puolelta maailmaa. Heidän palattuaan yhdessä majatalolle mies tunnistaa Kvothen ja pyytää häntä kertomaan tarinansa. Kvothe on aluksi vastahakoinen mutta suostuu. Hän kertoo miehelle, että tarinan kertominen vie tasan kome päivää - Tuulen nimi on ensimmäinen osa kronikasta.
Kvothe aloittaa tarinansa lapsuudestaan Edema Ruhin, vaeltavan heimon parissa. Kvothe on hyvin lahjakas muusikko. Kvothen isän ystävä Abenthy huomaa Kvothen lahjakkuuden ja ottaa hänet oppilaakseen. Hän opettaa Kvothille muun muassa ”sympatiaa”, taikuuden muotoa, jolla voi muuttaa esineiden olomuotoa tai yhdistää niitä toisiinsa. Sympatia on kuitenkin heikko taikuudenmuto ja Abenthy tietää myös asioiden tosinimet, jotka antavat hänelle vallan hallita niitä.
Samaan aikaan Kvothen isä, Arliden, yrittää säveltää kappaleen ”Chandrianista”, pahasta voimasta, josta usein kerrotaan erilaisissa saduissa. Arlidenin uteliaisuus johtaa siihen, että Chandrian tappaa Arlidenin ja koko heimon Kvothea lukuun ottamatta. Orvoksi jäänyt Kvothe suuntaa matkansa Tarbeanin kaupunkiin, jossa hän kohtaa Skarpi-nimisen tarinoitsijan. Skarpi huomaa Kvothen kiinnostuksen Chadrianiin ja kertoo hänelle, että tuuli haavoittaa Chandriania. Kvothe päättää kostaa vanhempiensa kuoleman ja suunntaa yliopistoon oppiakseen lisää taikuutta, etenkin tosinimiä. Yliopistoon pääsy ei ole helppoa mutta Kvothe onnistuu tinkimään itsensä sisään. Yliopistossa Kvothe saa vihamiehen Ambrosesta.
Kvothen kostonhalu vie hänet yliopiston kuuluisiin arkistoihin, jonne hän saa pian porttikiellon Ambrosen takia. Kvothe käyttää epätoivoisia keinoja oppiakseen tuulen nimen ja hänet erotetaan sen takia kurssilta. Kvothe ymmärtää tarvitsevansa rahaa jatkaakseen opintojaan yliopistossa ja ostaa luutun kehittääkseen taitojaan. Soittaessaan paikallisessa kievarissa hän kohtaa Dennan, kauniin naisen, johon nuori muusikko rakastuu palavasti.
Pian Kvothe kuulee, että läheisessä Trebonin kylässä on tapahtunut murha. Hän epäilee syylliseksi Chandriania ja pyrkii etsimään keinon todistaakseen tämän syylliseksi. Hän päätyy etsintäretkellään Treboniin, jossa tapaa jälleen Dennan. Kvothe polttaa vahingossa Trebonin kaupungin ja päättää palata yliopistoon. Yliopistossa hän joutuu sanaharkkaan Ambrosen kanssa, ja tämä rikkoo hänen luuttunsa. Kvothe suuttuu ja kutsuu tuulen nimeä, jonka hän on tiennyt koko ajan alitajunnassaan. Tekoa seuraa Kvothen pahin painajainen: hänet erotetaan yliopistosta. Kvothe pääsee kuitenkin opettelemaan tosinimiä mestari Elodinin johdolla. Ensimmäisen päivän tarina päättyy tähän.
Vastaanotto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kriitikot ovat ylistäneet Rothfussin esikoisteosta ja se on myös voittanut useita kirjallisuuspalkintoja. Myös monet kirjailijat ovat kehuneet teosta:
”On harvinainen ja suuri ilo löytää fantastikko, joka kirjoittaa paitsi sellaisella kielen tarkkuudella mitä fantasian tekeminen vaatii, myös niin että sanoissa on todellista musiikkia. Minne tahansa Pat Rothfuss meneekin tarinassaan joka alkaa Tuulen nimestä, hän kuljettaa meitä mukanaan kuten hyvä laulaja kuljettaa yleisöään laulun läpi.” – Ursula K. Le Guin
”Tämä kirja on kallisarvoisen lukuaikasi arvoinen.” – Robin Hobb
”Tuulen nimessä on kaikkea mistä fantasian lukijat pitävät, taikuutta ja arvoituksia ja ikiaikaista pahuutta, mutta se on myös hauska ja kauhistuttava ja täysin uskottava. Kuten genremme kaikissa parhaissa kirjoissa, se mikä tekee kirjasta hyvän ei ole fantasiakulissit (niin hienoja kuin ne ovatkin) vaan se mitä kirjailijalla on sanottavana oikeista, tavallisista asioista, kuten kunnianhimosta ja epäonnistumisesta, taiteesta, rakkaudesta ja menetyksestä.” – Tad Williams
”Hän (Rothfuss) on se suuri uusi fantasiakirjailija jota olemme odottaneet, ja tämä on hämmästyttävä kirja.” – Orson Scott Card
”Fantasian perinteitä kunnioittava, kielellisesti korkeatasoinen esikoisteos sanojen ja musiikin magiasta.” – Tähtifantasia-palkintoraati
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Rothfuss, Patrick: Tuulen nimi. (The Name of the Wind, 2007.) Suomentanut Satu Hlinovsky. Kuninkaansurmaajan kronikka 1. Helsinki: Kirjava, 2010. ISBN 978-952-5802-04-7.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Vesa Sisättö: Nuoresta ääliöstä sankariksi Helsingin Sanomat 3.10.2010.
- Thomas M. Wagner: The Name of the Wind The SF Reviews.net 2007. (englanniksi)
- Adam Roberts: The Name of the Wind (Arkistoitu – Internet Archive). Strange Horizons 16.7.2007. (englanniksi)
- Dustin Kenall: The Name of the Wind The SF Site 2008. (englanniksi)
- Jo Walton: Lovely and undemanding Tor.com 2010. (englanniksi)